- Margitszigeti Szabadtéri Színpad
- Határon Túli Magyar Színházak Fesztiválja
- Városmajori Szabadtéri Színpad
- Keszthely Nyári Játékok
- Fertőrákosi Barlangszínház
- Zalai Nyári Színházak - Egervári Várszínház
- Gyulai Várszínház
- Kisvárdai Várszínház
- Pécsi Nyári Színház
- Diósgyőri Várszínház
- Szegedi Szabadtéri Játékok
- Esztergomi Várszínház
- Shakespeare Fesztivál Gyula
- Nyári színházak
- Zsámbéki Színházi Bázis
- Szent Margit kolostor-romok
- Meseszínpad -Margitsziget
- MűvészetMalom - Szentendrei Teátrum
- Újszegedi Szabadtéri Színpad
- Szentendrei Teátrum
- Kőszegi Várszínház
- Óbudai Nyár
- Y.East Fesztivál
![]() |
![]() |
![]() |
Jourdain úr: | Pindroch Csaba m.v. |
Jourdainné: | Varga Klári |
Luci: | Berkó Boglárka e.h. |
Nicole: | Balázs Bécsi Eszter |
Cléonte: | Csata Zsolt |
Covielle: | Sorbán Csaba m.v. |
Doriméne grófnő: | Tolnai Hella |
Dorante gróf: | Mercs János |
Zenetanár: | Kránicz Richárd |
Tánctanár: | Bari István e.h. |
Harcmester: | Bolla Bence |
Filozófia-tanár: | Vranyecz Artúr |
Szabó: | Gelányi Bence |
Szólista: | Nagy Kíra |
Táncos: | Tóháti Szilvia Klaudia Kohári Boglárka Ötvös Eszter Juhász Vanda Horváth László Somogyi Zita |
Közreműködik a Lautitia Gyermekkar
Zenekar: Debreceni Egyetem Zeneművészeti Kar hallgatói
Rendező: | Keresztes Attila |
Díszlettervező: | Fodor Viola |
Jelmeztervező: | Bianca Imelda Jeremias |
Zeneszerző: | Boros Csaba |
Alapzene: | Jean-Baptiste Lully |
Koreográfus: | Katona Gábor |
Súgó: | Lezó Ádám |
Ügyelő: | Nagy Fruzsina |
Rendezőasszisztens: | Benedek Tímea Krisztina |
Bemutató: | 2024. 01. 26. |
Az Úrhatnám polgár ötfelvonásos balettkomédiája humoros életképek sorozatával mutatja be a nagyratörés őrületének forgószelébe ragadt kisembert. Jourdain úr, az átlagos polgár egy tőle idegen értékrend és viselkedésmód elsajátításáért küzd. Családi békéjét fölforgatva, származását tagadva próbálja életformáját egy magasabb társadalmi kör igényeihez igazítani. A kérdés csupán az, vajon ma mennyire hiteles és valóságos az a világ, amelyre az ő képzelete vágyik, és amelybe erőszakos módon magával rántja környezetét és minket, nézőket is. A vágyott és a valóságos világ közötti űrben tengődő szereplők viselkedésében nem csupán Molière, hanem saját világunk keserű igazságkeresése is visszaköszön.
Keresztes Attila rendezőként vígjátékaiban folyamatosan visszatér azokhoz a kérdésekhez, amelyek Molière műveiben rendszeresen megfogalmazódnak: létezhet-e tartós összhang az emberek között? Mit tesz ezért a művészet és maga a színház? Hogyan működik a konvenciók által vezérelt társadalom, és hogyan helyezi el magát ebben az ember? Mi történik, ha disszonancia jelenik meg az egyénben a társadalmi elvárások és önnön vágyai közt? Az előadás ezekre a kérdésekre keresi a választ a színház sajátos eszközeivel.